A források limitáltak, ebből kell a leghatékonyabb rendszert konszenzussal működtetni.
A Sanofi vezető szerepet vállal abban, hogy záros határidőn belül létrejöjjön egy megállapodás a kormány és a gyógyszeripar között – mondta a Világgazdaságnak a cég magyarországi vezérigazgatója. Christophe Gourlet arról is beszélt: a rövid távú pénzügyi érdekeken túl nem szabad figyelmen kívül hagyni azt sem, hogy a gazdasági teljesítőképesség nem növelhető a lakosság egészségi állapotának javítása, ezen belül pedig a gyógyszeriparral kapcsolatos megítélés megváltoztatása nélkül.
– A Sanofi Franciaország legnagyobb gyógyszercége és Magyarországon is meghatározó gazdasági és egészségügyi szereplő. Mit lát a legnagyobb különbségnek a döntéshozók és a hatóságok hozzáállásában a két országban?
– Inkább tágabb, európai környezetbe helyezném a kérdést. Magyarország sajátos helyzetben van a tekintetben, hogy nagyon erős és jelentős tradíciókkal bíró gyógyszeriparral rendelkezik, amit kevesen mondhatnak el az unióban. A gyógyszercégek, így a Sanofi is nem csupán az egészségügy, de a gazdaság fontos szereplői is, mert bár a magyar piac kicsi, a foglalkoztatás, a beruházások és az export révén jelentős az itt működő gyógyszercégek szerepe a magyar gazdaságban.
A kormány azonban ezen a potenciálon ejtett komoly sebeket azzal, hogy csak a gyógyszerfogyasztás csökkentésére fókuszált, és súlyos, nemzetközi szinten is egyedülálló terheket rótt a gyógyszercégekre. Ezzel ugyanis figyelmen kívül hagyta, hogy döntései az egyéb gyógyszeripari tevékenységeket is negatívan érintették.
– Milyen következményekkel jár ez?
– Az általánosan elfogadott 1 százalékos nettó GDP-ráfordítási ajánlással szemben Magyaror-szág már most is csupán a nemzeti össztermék 0,8 százalékát költi gyógyszertámogatásra. Amennyiben pedig életbe lépnek a további megszorítások, már csupán 0,6 százalék lesz ez az arány, ami teljes mértékben elfogadhatatlan. Ha elfogadjuk, hogy egy egészséges lakosság jobban hozzá tud járulni a gazdaság teljesítőképességéhez, akkor nem szabad további pénzeket kivonni innen, hiszen a magyar lakosság egészségi mutatói tragikusak.
A kérdés sokkal inkább az, hogyan tudjuk jobban felhasználni meglévő forrásainkat.
– Voltak olyan intézkedések, amelyeket elfogadhatónak tartottak?
– Egyetértünk azokkal a lépésekkel, amelyek – mint például a cukorbetegeknél kötelező időszakos szűrések – javítják a betegek terápiás együttműködését. Szükség van arra is, hogy a generikus termékek penetrációja növekedjen, több generikus termék legyen a piacon.
– Elképzelhetőnek tart olyan lépéseket, amelyek a kormánynak és a gyógyszeriparnak egyaránt elfogadhatóak?
– Mindenki tudja, hogy a források limitáltak, ebből kell a leghatékonyabb rendszert működtetni. De éppen ezért kell együtt dolgozniuk az egészségügy szereplőinek és a döntéshozóknak. Nem tartom elfogadhatónak azt az egyoldalú döntéshozatali mechanizmust, amelyet a kormány ránk kényszerít. Rövid távon a pénzügyi problémákkal kell foglalkoznunk, de középtávon arra kell törekednünk, hogy javuljon a magyarok egészségi állapota. A kormánynak és a gyógyszeriparnak záros határidőn belül létre kell hoznia egy olyan megállapodást, amely nemcsak e két félnek, de a betegeknek is elfogadható.