A karácsony az év legszebb ünnepe, ugyanakkor a stressz és a gyomorpanaszok időszaka is.
Sokan már az ünnep előtt néhány héttel rákezdték, és csak mondták a magukét. Hogy a karácsony már nem ugyanaz, hogy nem jelent mást, pusztán ideges rohangálást az ajándékokért, hogy nem jó egyébre, mint arra, hogy az unalomig ismert menüsorokat, ugyanazokkal az emberekkel végigegyék. Mit sem ér az ünnep, ha előtte hetekig rohangál az ember a munkahely és a zsúfolásig megtelt áruházak között. Mi értelme van, hogy a karácsony három napjára, egy hónapra elegendő élelmet vásárol mindenki?
Sajnos, az iménti morgolódásnak sok az igazságtartalma, hiszen szentestére garantáltan leesünk a lábunkról a fáradtságtól. És akkor még nem beszéltünk, arról a stresszről, amit az ünnepek alatt lebonyolított ide-odatartó rokonlátogatások okoznak.
Miért nem változtatunk az örömöt eltakaró negatív beidegződéseinken? Mit kellett volna tennünk? Karácsonykor az ételek, ajándékok mennyiségek felhalmozása helyett, érdemes a dolgok érzelmi, szimbolikus tartalmára is figyelni. Egy szépen elhelyezett gyertya, a lakás ünnepi díszbe öltöztetése, a közös készülődés közelebb viheti az embert a szeretteihez.
Az ünnep néhány napja kitűnő alkalom arra, hogy elmeditáljunk azon, vajon az élet ajándékát megfelelően értékeljük-e? Azt, hogy van családunk, vagy csak a megszokás és a kötelességérzet kalodájában vergődünk? Amikor e kérdésekre nem találunk választ, figyelmünket többnyire a külsőségek megteremtésére összpontosítjuk, nehogy feltáruljon előttünk a belső üresség.
Amikor végre eljön a többnapos karácsony, a fáradtságot nemhogy leküzdjük, hanem testünk állapotán tovább rontunk. Hogy mivel? A karácsony lakomák főszereplőivel, a sült libacombbal, a kacsasülttel, a töltött káposztával, a fenséges diós és mákos bejglikkel. Ezek a pompás ételek ugyanakkor a gyomrot megterhelő élelmiszerek között is első helyen szerepelnek. És akkor még nem beszéltünk az alkohol, a kávé és a szénsavas üdítők gyomorpróbáló, olykor puffadást, máskor teltségérzetet okozó hatásáról. Az alkohol fokozza a gyomorsavtermelést, a kávé izgatja a gyomor nyálkahártyáját, a szénsavas italok pedig szélképző hatásúak.
A minden jóval a szokásosnál is jobban megtömött gyomorban túl sok sav termelődhet, ami nemcsak kellemetlen érzés, hanem visszaáramolva, a szájüreget a gyomorral összekötő nyelőcsőbe gyomorégést és mellkasi nyomást okozhat. Ilyenkor emésztésjavító borsmenta- vagy ánizsteát tanácsos inni, amelyek jó görcsoldók és baktériumölők. A citromfű- és orbáncfűtea oldja a vegetatív idegrendszer feszültségét, ezzel enyhíti a stressz okozta hasi panaszokat. Az illóolajok is hasznosak lehetnek, emésztést aktiváló, epehajtó hatásuk van a mentolos illóolajoknak, így a borsmenta-illóolajnak vagy a köménymagolajnak.
Karácsonykor, újév táján többet eszünk, kevesebbet mozgunk és ez sajnos gyakran a derékbőségünk növekedésén is meglátszik. Viszonylag nagy mintán Amerikába végzett vizsgálatok szerint a karácsony környékén felszedett fél kilónyi súlytöbbletet igen sokan a következő esztendőben már nem képesek leadni. A folyamat tíz év alatt átlag ötkilónyi hízást jelent, aminek már lehet kedvezőtlen egészségi hatása. Úgyhogy az ünnepek alatt nem árt mértéket tartani.
A karácsony a szeretet, a békés együttlét, szimbolikusan pedig a fény, a születés és az újrakezdés ünnepe. Sokak számára a legfontosabb családi ünnep. Ám a jóléti társadalmakban egyre jelentősebb azoknak a száma, akiknek ez az év egyik legnehezebb időszaka.
Sokan ilyenkor szembesülnek azzal, hogy egyedül vannak. Másokat szeretteik elvesztése, esetleg saját egészségi állapotuk tölti el szomorúsággal. Megint mások a kapcsolati kudarcaik miatt küszködnek önértékelési problémákkal. Felmérések szerint az emberek többsége fontosnak tartja a karácsonyt, ugyanakkor egynegyedük mégis szeretne minél előbb túl lenni rajta, további egynegyedük pedig szorongással néz az ünnepek elé. Ez utóbbiban szerepe van a megfelelni akarásnak, a túlhajszoltságnak, és az egyedülléttől való félelemnek. Akadnak olyanok is, akik súlyos depresszióba esnek ez alatt a néhány nap alatt. Érzelmi krízis szempontjából legfőképp a magányos idősek, a betegek és a szétesett családok gyerekei veszélyeztetettek. Az utóbbiaknak nagy lelki megterhelést jelenhet az elvált, a családból kiszakadt szülő hiánya, illetve a beilleszkedés valamely szülő új családjának ünnepi szokásaiba.
Szerencsére nem maradnak jó szó, biztatás nélkül azok, akik fojtogatónak érzik az ünnep csendjét. A telefonos lelki segély szolgálatok ingyenesen tárcsázható vonalaikon várják az emberi szó után vágyakozók hívásait.