Azt fontolgatja a kormány, hogy a doktorok a jövőben nem dolgozhatnak vállalkozóként vagy megbízással.
Több ezer orvost érhet komoly anyagi hátrány, a kórházak, szakrendelők pedig akár működés-képtelenné is válhatnak, ha a doktorok a jövőben nem dolgozhatnak vállalkozóként vagy megbí-zással. A közalkalmazotti státuszba kényszerítés az elvándorlást is felgyorsítaná. Még ebben a félévben előterjesztést kell készítenie az Emberi Erőforrások Minisztériumának (EMMI) „az egészségügyben fennálló foglalkoztatási jogviszonyok rendezéséről, a megbízási és vállalkozási jogviszonyok más foglalkoztatási formával való kiváltásának lehetőségeiről a pénzügyi lehetőségek függvényében" – egy, március 22-én megjelent kormányhatározat szerint - idézi most a Világgazdaság.
Az egészségügyiek jogállásáról szóló törvény jelenleg tízféle jogviszonyt sorol fel, amelyek keretében egészségügyi tevékenység végezhető. Ezek között az önkéntes segítő és a szabad foglalkozás éppúgy szerepel, mint a közalkalmazotti jogi-egyéni vagy a társas vállalkozás. A felsorolt foglalkoztatási formák közül a gazdasági társasági formában működő kórházak költségvetési intézménnyé alakításával a munkaviszony gyakorlatilag megszűnik. A megbízási és a vállalkozási jogviszonyok kiváltására pedig, tekintettel arra, hogy az egészségügyi intézmények döntő többsége ma már az államhoz tartozik, csak a közalkalmazotti státusz jöhet szóba. Ennek ráerőltetése az ágazatra azonban súlyos következményekkel járhat.
A kórházak és szakrendelők ugyanis döntően orvosokat, mégpedig a hiányszakmák művelőit foglalkoztatják vállalkozóként, közreműködőként, vagy megbízással. Azért, mert a közalkalmazotti fizetésért egyszerűen nem kapnának altatóorvost, radiológust vagy patológust – mutat rá Kőszegfalvi Edit. A Kecskeméti Megyei Kórház munkaügyi-egészségügyi szakjogásza azt mondja, míg vállalkozó orvosok 5–6 ezer forintot is megkeresnek óránként, egy közalkalmazott orvosnak 350 ezer forintos bruttó bér esetében ennek a felével kell beérnie.