A háziorvos utalja be a kismamát a szükséges vizsgálatokra, a védőnők szerepe is módosul.
Az egyik alapvető és legfontosabb jogszabályi módosítás, hogy az alacsony kockázatú várandósokat szülésznő is gondozhatja. Azt, hogy ki számít alacsony vagy magas kockázatúnak, szakmai irányelv alapján szülész-nőgyógyász szakorvos dönti el. A védőnő szerepe azért is jelentős, mert ő követi végig a várandósgondozás ideje alatt, hogy a kismama részesül-e szülész orvos/szülésznői gondozásban, részt vesz-e a kötelező szűrővizsgálatokon, és ezek eredményei bekerülnek-e a várandós anya gondozási könyvébe. A kötelező vizsgálatok köréből kikerül ugyanakkor az AFP vizsgálat.
A rendelet újdonsága, hogy a háziorvos is kiemelt figyelmet fordíthat a kismamára: beutalja a szükséges vizsgálatokra, laborba. Ez eddig nem volt gyakorlat.
A rendelet ugyanakkor a szülésznőt alternatív lehetőségként beemeli a szülész orvos mellé a várandós ellátásba. Az alapellátásban a védőnő koordinálja a kismama gondozását, a szakellátásban a jövendőbeli anyuka dönthet úgy, hogy szülész orvos helyett szülésznőt választ, abban az esetben, ha alacsony rizikójúnak minősítette a szülész orvos a terhességét. A védőnő tájékoztatja a kismamát a vizsgálatokról, valamint a várandósság alatti egészséges életmód jelentőségéről. Közben maga is tájékozódik a kismama szociális körülményeiről, felkészíti a kisbaba érkezésére, segítséget nyújt a sikeres szoptatáshoz. A gyermek megszületését követően a védőnő adja ki az igazolást arról, hogy a várandós részt vett a várandós gondozásban, ami az szociális ellátás igénybevételéhez szükséges.
„A mai kutatások bizonyítják, hogy már a kismama várandósság alatti életmódja, táplálkozása is nagy szerepet játszik a születendő gyermeke egészségében, csakúgy, ahogy az élet első 1000 napja is. Épp ez az időszak, amelyre a védőnők is hatással tudnak lenni, így szerepünk és jelentőségünk kiemelkedő a felnövekvő generációk egészségében is"– mondta Csordás Ágnes, a Magyar Védőnők Egyesületének (MAVE) elnöke.