Előfordult, hogy a beteg segített az orvosnak a 210 kilométeres közös kerekezés alatt.
Valószínűleg a világon egyedülálló eredményt ért el az az orvosokból, nővérekből, vesebetegekből és hozzátartozóikból álló 116 fős csapat, amely az év eddigi legforróbb négy napja alatt körbebiciklizte a Balatont. A másodszor meghirdetett RenBike Tour sikeréhez még külföldről is gratuláltak, és nem elképzelhetetlen, hogy jövőre a határon túlról is csatlakoznak orvosok, betegek a kerekezőkhöz.
Bár az egészségesektől sem volt kis teljesítmény a rekkenő kánikulában ennek a 210 kilométernek a megtétele, a valódi érdem azé a 4 transzplantált illetve 22 dializált betegé, akik ezzel a biciklitúrával is bebizonyították a vesebetegség mellett is lehetséges teljes értékű, egészséges, aktív életet élni. A túra alatt még az is előfordult, hogy a beteg segített az orvosnak. Ugyanis az utolsó 50 kilométeren durrdefektje lett dr. Reusz György biciklijének, így kétséges volt, hogy célba ér-e a Magyar Nephrologiai Társaság elnöke. A problémát a RenBike Tour ötletgazdája, a hasi dializált Pingitzer Károly oldotta meg, ugyanis ő „civilben" kerékpárjavító otthon Mosonmagyaróváron. „Ez is mutatja, hogy mennyire jól felkészült volt a csapat" – mondta a nefrológus. Kiemelte azt is: az egyedülálló szervezésnek volt köszönhető, hogy a PD-s betegek is tökéletesen időzítve a kapták meg az oldatukat, a HD-s betegeket pedig két állomáshelyen, Keszthelyen és Siófokon „vendégdialízisben" részesítették, így semmilyen egészségügyi probléma nem történt.
A Szombathelyről, Győrből, Salgótarjánból, összesen 17 városból érkezett betegek között volt egy hemodializált 71 éves úr is, aki életében először látta a magyar tengert. „Csodáltam a betegeket, de különösen ezt az idős bácsit, aki camping kerékpárjával indult el meghódítani az ismeretlent. Szerencsére rá lehetett beszélni, hogy gyorsabban halad, ha egy túrabiciklire ül át " – mesélte dr. Török Marietta, a Diaverum hálózati orvos igazgatója, aki szintén végigkerekezte az egész távot. A betegeket kísérő nyolc orvos között egyedüli nőként és nagymamaként tette meg a 210 kilométert, amihez a Diaverum hálózaton keresztül külföldről is gratuláltak. „Óriási motiváció ez a rendszeres mozgáshoz, remélem, egyszer majd a kis unokámmal együtt kerüljük meg a Balatont."
A kerékpártúra ötlete két vesebeteg fiatalember agyából pattant ki tavaly, akik egy kórterembe kerültek, miután eldőlt, hogy dialízisre szorulnak. Az első túrán, amelyet a Nemzeti Vese Program is támogatott, négy dializált és egy kisebb 20 fős baráti társaság vett részt. Az ötletet továbbfejlesztette a betegek orvosa, Dr. Schneider Károly, aki idén főszervezővé lépett elő és nagyon büszke arra, hogy a mostani túrán már megötszöröződött a résztvevők száma. A győri nefrológus főorvos bevallotta, hogy az első, tavalyi túrán még meglepődött, hogy a napi négyszeri oldatcserére szoruló paciensei milyen jól bírják nemcsak a fizikai megterhelést, hanem az extrém hőséget is. Az idei kemény megpróbáltatáson inkább csak azon csodálkozott, hogy olykor az egészségesek többet panaszkodtak, mint a vesebetegek.
„Nemzetközi viták zajlanak arról, lehet-e, szabad-e kitenni fizikai megterhelésnek a dializáltakat. Se Magyarországon, de külföldön se dőlt még el ez a vita, sokak szerint veszélyes lehet, mások úgy vélik, inkább hasznos egy ilyen megméretés" – mondta Schneider Károly, aki szerint ez a túra az utóbbira jó bizonyíték.
Az orvosok mellett két tucat nővér is kísérte a betegeket a túrán. Köztük volt az az ápolónő is, Bátor Bálintné, aki már tavaly kifejezetten azért tanult meg biciklizni, hogy betegeivel tarthasson. „Gizke", ahogy ápoltjai hívták, nemcsak könyvekből tudta, hogy mikor mire van szüksége a túrázóknak, hiszen ő maga is hasi dializált beteg volt, egészen öt évvel ezelőttig, amikor is veseátültetésen esett át. Gizke szerint nagyon fontos, hogy ne legyen betegségtudata a dializáltaknak, erre tanítja a győri kórházba kerülő, művesekezelés előtt álló pácienseket is. A nővér az idei túra legnagyobb eredményének tartja, hogy bár eleinte kicsit nehézkesen, de a végére igazi közösséggé kovácsolódott a több mint 100 fős társaság. Nem véletlen, hogy úgy váltak el egymástól: „Jövőre veletek ugyanitt!"