Szelyemácz János szerint csúnyán mutat, ha alap humanitárius szolgáltatásokat függesztünk fel.
Az új drogstratégiához kötődő akciótervet már nagyon várja a szakma - hangoztatta az MTI-PRESS-nek adott interjújában Szemelyácz János, a baranyai INDIT (Integrált Drogterápiás Intézet) Közalapítvány, ezen belül a Baranya Megyei Drogambulancia vezetője. Az addiktológus és pszichoterapeuta több kábítószerrel foglalkozó civil szervezet vezetőségében dolgozik, 2007 óta a Kábítószerügyi Koordinációs Bizottság civil-szakmai tagja, 2006 és 2008 között a Magyar Addiktológiai Társaság elnöke volt, jelenleg a Dél-Dunántúli Regionális Kábítószerügyi Egyeztető fórum regionális koordinátora.
- Rövidesen rendkívül szigorú tilalom alá esik a dohányzás szinte mindenütt. Addiktológusként és pszichiáterként milyen hatásokra számít?
- A dohányzás mindenképpen egészségkárosító hatású, tehát nem olyan, mint mondjuk az alkohol, amely a kutatások szerint mértékkel fogyasztva jó hatással is lehet a szervezetre. Ugyanakkor nem mehetünk el amellett sem, hogy nagyon sok embernél ez az egyetlen stresszoldó technika, azaz olyan szerről beszélünk, amely mentálhigiénés szempontból is jelentős. Lesz egy csomó feszültebb, idegesebb ember.
- Mi lehetne a jó megoldás?
- Egy biztos: én nem vagyok híve a tiltásnak, azoknak a megoldásoknak, amelyek csak szankciókat, erőt alkalmaznak. Az én műfajom az indirekt prevenció, azaz teremtsük meg az egészséges életmód divatját. Attól tartok, hogy ha nem teszünk mást, mint megtiltjuk a dohányzást mindenhol, sok függő kerül lehetetlen helyzetbe, vagy pl. megnehezítjük a cigarettához jutást egy drasztikus áremeléssel, erősödik a csempészet, és mivel bármilyen szemetet elszívnának a nikotinfüggők, az ország tüdőrákkal való fertőzöttsége sem csökken.
- Elképesztő tempóban készülnek az újabb és újabb nemzeti drogstratégiák, meglátása szerint jó az irány?
- A nemzeti drogstratégia tervezetének harmadik változatánál tartunk, és meg kell mondjam, az előző kettőnél jobb. Az első augusztusban készült, néhány hete a harmadik. Látszik a fejlődés, számos dolog belekerül és elfogadhatóbb lesz elődeinél. Igaz, szerintem a maga módján a 2009-es is rendben volt, és bár rosszkor született, megfelelő akciótervet azért írhattak volna ahhoz is.
- Ezek szerint a gond inkább az akciótervvel van, mintsem a stratégiával?
- Ez a fő probléma, és attól tartok, most sem lesz másképp. A stratégia elfogadását követően három hónapon belül el kell készíteni az akciótervet. Üdvözölném, mert iszonyatos mértékű elvonás van a területen. A szakmai szervezetek nem állnának ellen, ha megvalósulna a stratégia, de sokkal több pénz kellene hozzá... Bizonytalanság uralkodik a szakmán belül, ez még a 2009-es Stratégia vállalhatatlanná nyilvánításával kapcsolatban keletkezett, és a pénz kivonása is ezt erősíti. A szakma akkor nyugszik meg leginkább, ha jó ellátóhálózat alakul ki. Ha le akarok szokni a cigiről, van hova fordulni, nem csak 20 ezer forintért tudok gyógyszert venni.
Idén nullára csökkent a „drogpályázat" összege
- Mekkora a pénzhiány a szakmában?
- A normatívák nem változtak, de a gondozói rendszerben a fix díj a 2002-es 38 százaléka, ráadásul januártól meg is szűnik, és csak teljesítmény alapján fizetnek. Az addiktológiában sokszor előfordul, hogy órákig beszél az ember valakivel, de végül nem finanszírozza senki. A illegális drogot használók például gyakran kérnek segítséget, de TAJ-számot nem adnak meg, mert félnek a szankcióktól, így nem lehet személyhez rendelni a munkát. Probléma még, hogy ha valahol lenne új ellátóhely, az első időben nem lehet megfizetni a dolgozókat. Ha nem lesznek azonnal, anonim módon igénybe vehető szolgáltatások, akkor problémás szerhasználók - akár alkoholbetegek - súlyos állapotba kerülve többszörösébe kerülnek majd például az egészségügyi ellátásnak, mint amit a szociális hálóra kellett volna költeni.
- Az intézmények fenntartása is gondot okoz?
- Ha kevesebb a hadi kiadás az szerintem rendben van, és ha színházat zárnak be, az is nagy baj, de ha alap humanitárius szolgáltatásokat függesztünk fel, az csúnyán mutat Európában. A drogokkal kapcsolatos ellátásokra szánt pályázatokra két éve 1 milliárd forint volt, tavaly 700 millió, 2011-ben pedig 350 millió, amit végül nem osztottak ki, tehát nullára csökkent a „drogpályázat" összege. Van pár pozitívum, ilyen a TÁMOP pályázat, de kevés áll civil-szakmai szervezetek részére, míg jóval több egyházaknak és önkormányzatoknak, pedig ezek fő profilja alapvetően nem a drogmegelőzés. Szintén jó hír, hogy rehabilitációs pályázat lesz elérhető az egészségügyben, mely keretből - reményeink szerint - Pécsett és Kaposváron alkoholambulanciát tudunk kialakítani. Valami fejlődés lehet a pályázatokból, de ezek fejlesztésekre szólnak, a fenntartás bajos, főleg a teljesítmény-volumenkorlát miatt.
- Mennyiben más a szerhasználókkal szemben az új stratégia?
- A stratégia az új kihívásokra nem felel, a problémákat leginkább a büntetőjog eszközével oldaná meg. A büntetőtörvénykönyv keményebbé tételéhez hozzájárul az anyag, de az elterelést is szigorítaná... Itt a Kék Pont, az INDIT, vannak nagyon jó minták, és a szakmai szervezetek munkájában felbukkan szinte minden, ami világszerte jó gyakorlatnak számít. Ezeket másolják is, de mi is merítünk egymás munkájából. Iskolai erőszakra és más problémákra lennének jó válaszok, de pályázatokon nem nyerünk, nincs rá pénz. Mégpedig sokfajta válasz van, de nincs módunk kipróbálni. Nem kell mindig a spanyolviaszt feltalálni, ha vannak kész programok és vannak műhelyek, amelyek tudnák őket tesztelni. Ráadásul ezek a műhelyek még csak nem is irigyek egymásra.
- Reagál a stratégia a designer drogokra?
- Nem olyan szereket kellene megemlíteni a stratégiában, amelyek három hónapig vannak a piacon. De elbénáztunk egy csomó lehetőséget, megbocsáthatatlan mulasztást követtünk el az elmúlt két évben. Futunk a fejlesztő vegyészek után, és nem dolgozódtak ki válaszok az olyan szervezeteknél, mint például az Országos Addiktológiai Centrum, vagy a Nemzeti Drogmegelőzési Iroda. Ezeknek az intézményeknek foglalkozniuk kéne ezzel a problémával. Így marad a törvények szigorítása, és most a kérdés a kábítószerlista bizottság előtt van. Elfogadta a parlament, hogy kilenc designer drog és egyéb anyagok tiltólistára kerüljenek, illetve bevizsgálják őket. Ez főleg arra jó, hogy jobban megismerjük a szereket, illetve ennek eredményeképp azt látjuk, hogy pillanatok alatt eltűnnek a betiltott szerek a piacról és helyükre teljesen újak áramlanak
- Általánosságban mi az oka az új pszichoaktív szerek diadalmenetének?
- Legálisak, könnyen elérhetők, interneten megrendelhetők, sok kellemes hatásuk van. 2004-2007 körül kifulladóban volt a partikultúra, ezen változtatott a designer drogok megjelenése. Nagyon sok fiatal él vele, sokakon átpörög pár hónap alatt. Használata olyan, mint amit a szakma binge drinking nevez, azaz a rohamszerű vedelés: van, aki a drogokat is így használja, nem tud nélkülük, értelmesen szabadidőt eltölteni. Tőlük elválnak az úgynevezett megküzdéses szerhasználók, akiknek problémáik vannak, énvédő mechanizmusaik viszont nincsenek. Őket próbáljuk terápiába vonni, elérni a családot, a családsegítőket. A legális drogok mindig jobban terjednek, bátrabban fogyasztják, ráadásul divatosabb, mint az alkohol, így tömegével terjedt el. Azért azt se felejtsük el, hogy vannak, akik ezekkel együtt normál életet tudnak kialakítani, és ha aktív szerhasználó korukban nem kerülnek börtönbe, nem gyűjtenek be egyéb maradandó károkat, akkor spontán is normalizálódhat az életük. Emelkedett a designer drogok miatt a pszichoaktív szerhasználók száma, de nem drámaian. Megvan ez a fix társaság, akik korábban „szívtak", ma designer drogot használnak, de az alkohol is nagy mértékben terjed: sok fiatal fordul az ital felé.
- Mi a helyzet a „hagyományos" pszichoaktív szerekkel?
- A designer drogok terjedését egy kutatás a jóval drágább drogok silány minőségének is betudta. Ez mára sokat változott, a folyamat megfordult. Az amphetamin és az extasy ma rendkívül tiszta alapanyagból készül. A kokain fele annyiba kerül, mint 10 éve: akkor 20 ezer forint volt grammja, ma 8-12 ezer. A hagyományos útvonalak átalakultak: a por ma Dél-Amerikából érkezik Dél-Afrikán, Kis-Ázsián, Törökországon át, tőlünk megy Anglia felé. Az ópiátok terén szerencsére - és talán a mi munkánk nyomán is - komoly és folyamatos csökkenés figyelhető meg, remélem, hogy a trend nem változik, és nem lesz újra „reneszánszuk", de ehhez munka kell és források, kevés a vakszerencsében bízni.