Egyenesebb és tisztességesebb lenne, ha azt mondanák, hogy nem tudnak pénzt adni.
Tisztában vannak az ország helyzetével, mégis úgy vélik, hogy prioritásként kell kezelni az ágazat mielőbbi, reális igényeknek megfelelő finanszírozását, fogalmazott közleményében a Házi Gyermekorvosok Országos Egyesülete (HGYE), amely hiányolta, hogy képviselőiket nem hívták meg a bértárgyalásokra. Ez azt mutatja számukra, hogy a háziorvosok, házi gyermekorvosok, fogorvosok és munkatársaik finanszírozási helyzete nem került napirendre. Szinte a nyilatkozattal egy időben jelent meg a kormányzati oldalon a módosított indikátorrendszerről szóló tervezet, amely az MTI híradása szerint alkalmas lehet a házi gyermekorvosok bérének emelésére. A szakmabeliek ezt másképp látják, derül ki összeállításunkból.
Az indikátorrendszerrel már bekerült a pénz a finanszírozásba, tehát ebből többletjuttatásra nem lehet számítani, ráadásul ez a forrás meglehetősen esetleges, ugyanis nem mindenki tudja teljesíteni az elvárásokat. Persze össze lehet hozni a bérfejlesztést és az indikátoros kifizetéseket, csak nem sok értelme van – mondta dr. Huszár András, a Házi Gyermekorvosok Országos Egyesülete (HGYE) elnöke lapunknak. Leszögezte ismét: mint a nyilatkozatukban is hangsúlyozták, nem akarnak pénzt elvenni senkitől. A bérrendezést különbségtétel nélkül, egyöntetűen, reális igényekkel tudják elképzelni. Ma a praxisok többsége még a közalkalmazotti bértáblának megfelelő fizetéseket sem tudja kigazdálkodni dolgozói számára, a háziorvos bére mindig a legutolsó elem: annyi jut rá, amennyi a praxis fenntartása után marad.
Úgy véli, a vállalkozó háziorvosok esetében a bérfejlesztés helyett szerencsésebb lenne a juttatás szót használni: ha emelkedik a praxisfinanszírozás, akkor van esély arra, hogy több maradjon az orvos bérére is. Nem csoda, hogy a jelenlegi állapot nem vonzó a fiatal orvosok számára, ez megmutatkozik az orvoskar átlagéletkorán, s ha így folytatódik, tíz év múlva nem lesz körzeti gyermekorvos az országban.
Egyenesebb és tisztességesebb lenne, ha azt mondanák, hogy nem tudnak pénzt adni a háziorvosoknak, mint a közvéleményben azt a hitet kelteni, hogy lám, megint plusz pénzhez jutnak a praxisok, hiszen nemrég kaptak eszköztámogatást és plusz egyhavi támogatást – vélekedett dr. Sebő Zsuzsanna, házi gyermekorvos. – Mert például az utóbbival a három hónapos fizetési csúszást csökkentették két hónapra. Az indikátorbónusz nagyon esetleges, sok tényezőtől függ, és hiába dolgozik annak megfelelően jól az orvos, zárt kassza lévén minél többen esünk javadalmazás alá, annál kevesebb pénzt kapunk.
Tehát ez a rendszer egyáltalán nem alkalmas béremelésre, hiába bővítik a tervek szerint három új indikátorral. Ebben a rendszerben vannak jó elemek, de nincs arányban az innen befolyó pénz azzal, amit valóban befektetünk a praxisunkba a jobb ellátás érdekében. Példaként említeném a laborkészüléket, amellyel ki tudom mutatni, hogy a betegemet vírus vagy baktérium fertőzte meg, és ezzel kizárhatom a felesleges antibiotikum szedést. A tesztcsík árát nekem kell kigazdálkodnom, holott jobban örülnék, ha erre kapnék például támogatást, és ezt pontozná az indikátorrendszer.
A házi gyermekorvosnak és egyáltalán, a vállalkozó háziorvosnak nincs fizetése, ezért ne beszéljünk fizetésről, hiszen minden orvos vállalkozásban végzi a munkáját – fogalmazott dr. Borsi Éva, a Kasszaorvosi Szövetség elnöke, orvos szakközgazdász. – Tehát a praxisokat kellene finanszírozni végre a ténylegesen elvégzett munka szerint, azaz emelni kellene a ma is 2003-as szinten álló kártyapénzt. Ha a finanszírozási szerződésekben folyamatosan tudják változtatni a feltétételeket, még kötelező feladatokat adni, akkor fizessék a plusz teljesítményünket. A házi gyermekorvosok például nem jutnak plusz forráshoz a betegek TAJ-ellenőrzéséből: számukra egy alkalommal fizet az OEP, utána már nem, a felnőtteknél viszont minden orvos-beteg találkozáskor.
Az indikátorrendszerben az 1300 házi gyermekorvosból háromszáz semmit nem kapott, éppen azok, akik a leginkább rászorultak volna. És nem azért, mert nem végeztek jó szakmai munkát, hanem azért, mert nem érték el a célértékeket rajtuk teljesen kívülálló okok miatt: például nem volt a körzetükben huszonöt, egyéves kor alatti gyermek.