Köhögve is lehet dolgozni – vélekedik az átlag magyar, és esze ágában sincs otthon pihenni.
Inkább vállalja kollégái utálkozó pillantásait, amint újra és újra az arcukba tüsszent. A népszerűség nem függ össze a fizetéssel, a munkanapok száma viszont annál inkább. Lassan eljutunk odáig, hogy az állásféltés miatt mindenről lemondunk. A nők nem szülnek gyereket, vagy ha mégis, fél-egy év múlva sietnek vissza, amíg még van hová. Ha a kicsi beteg, begyógyszerezve beadják az óvodába, hiszen „nem mondhatják már megint, hogy beteg a gyerek". Lehetőség szerint szabadságot sem vesznek ki, mert hogy néz az ki, hogy évente néhány hetet csak úgy lógatják a lábukat – írja a Délmagyarország Napilap cikke nyomán a delmagyar.hu portálja.
Persze egy idő után minden visszaüt. A kimerült és végletekig hajszolt dolgozó egyszer csak kidől, vagy a náthájából, amit három nap alatt kifeküdhetett volna, tüdőgyulladás lesz. Az egészségbiztosítónak többe kerül a gyógyítás, a munkaadónak pedig tovább kell nélkülöznie egy embert. De hosszabb távra senki nem gondol. Ráadásul az OEP még büszkén mutogatja is a statisztikáit, és melléírja: a lakosság általános egészségi állapotának javulása is közrejátszik ebben. Szóljon, aki egészségesebbnek érzi magát, mint nyolc éve – jegyzi meg a portál.