A programban Önök megállapodtak, nekünk politikusoknak már csak végre kell hajtanunk.
![]() |
Sok tekintetben túlérett az idő a változtatásra, ezt jelzi, hogy például az onkológiai intézményrendszer most folyó, személyes és intézményi érdekeket érintő átalakítása nem okozott akkora megrázkódtatást, mint azt a politika várta. Ennek egyetlen magyarázata az, hogy a lépés szükségessége, iránya szakmailag már régóta elfogadott, indokolt volt.
A társadalom nagy alrendszerei közül az egészségügy az egyik olyan, amelyiknek átfogó átalakítása a következő években már nem elodázható – jelentette ki Gyurcsány Ferenc Miniszterelnök azon a mai szakmai fórumon, amelyen hivatalosan elindította a négy hónapos társadalmi vitában kiérlelt konszenzuson alapuló Nemzeti Rákellenes Programot (terjedelem 20 MB).>>
Mint elmondta, a daganatos halálozás növekvő trendjének megállítását célzó, konkrét, határidőkkel tagolt lépésekből álló szakmai forgatókönyv egy nagyobb programba ágyazódik, melynek alapvető célja, hogy a ma működő, biztosítóinak álcázott állami egészségügyből valódi biztosítási alapú egészségügyet csináljon.
Ennek részeként a kormányfő szerint növelni kell az egyén felelősségét egészsége megtartásában, az ellátás felelőssége pedig a tulajdonostól a biztosítóhoz kerülne át. Az ellátást a biztosító attól a szolgáltatótól vásárolná, amelyik a legmagasabb színvonalon és legolcsóbban tudja nyújtani azt, függetlenül attól, hogy állami, önkormányzati vagy magántulajdonban van. Olyan áron, amiben a legjobban képzett szakorvosok-szakdolgozók igazságos bére éppúgy benne foglaltatik, mint az ellátáshoz szükséges korszerű feltételek, eszközök- műszerek megtérülése is.
Az átfogó fejlesztési programnak ugyanakkor arányosnak kell lennie – mondta el a miniszterelnök -, azaz minden betegnek ugyanazt az ellátási minőséget kell kapnia, függetlenül attól, az ország melyik pontján él.
Ennek az átfogó reformkoncepciónak része a nagyon erős alapellátás, amely a mai részesedésének (6-7%) többszörösét kapná a kasszából, a megerősített, s még mindig a lakóhely közelében lévő szakrendelői hálózat, valamint a kiépített sürgősségi ellátás rendszere. A fekvőbetegellátás megyei-regionális alapon szerveződve nyújtana speciális és kiemelt szolgáltatást, megszűnne az elszigetelt vármegyei-városi egészségügy, amelyben mindenki a „maga egészségügyét építi".
A fejlesztés negyedik alapiránya, - a daganatos megbetegedések visszaszorításán, a gyermekegészségügyi,- és a sürgősségi ellátás fejlesztésén túl – az egészségkultúra színvonalának emelése, mert egyik strukturális vagy szakmai program sem ér semmit, ha azzal az érintettek nem élnek. A betegségmegelőzés ügye legalább olyan hangsúlyos kell legyen, mint a gyógyítás bármely szakágáé, s erre a felvilágosításon túl a biztosító tudna ösztönözni a legjobban. Akár újra kötelezővé tett szűrővizsgálatokkal, bizonyos lakossági csoportok átfogó ellenőrző vizsgálataival, akár kedvezmények-szankciók rendszerével, akár úgy, hogy a prevenciós teendőket helybe viszi, amíg sikerül divattá vagy társadalmi üggyé tenni.
A Nemzeti Rákellenes Programról szólva a miniszterelnök megköszönte mindazok munkáját, akik nyugodt, szakmai és jóhiszemű viták során át a kidolgozásban részt vállaltak. Mint mondta: „a programban Önök megállapodtak. A fejlesztési-finanszírozási igény korrekt, a szűk keresztmetszetek feloldása (a kapacitáskorlátok feloldásával, a PET/CT vizsgálatok befogadásával) már megkezdődött, nekünk politikusoknak már csak végre kell hajtanunk".