Amíg a hiány okait nem szüntetik meg, addig nem várható változás a szakma szerint.
Pótcselekvésnek, látszatintézkedésnek értékelik az általunk megkérdezettek azt a miniszteri rendeletet, amely lehetővé teszi egyes szakorvosi végzettséggel rendelkezők számára, hogy háziorvosi tevékenységet végezzenek. Az EMMI rendelete – amely a 120. Magyar Közlönyben jelent meg és az egészségügyi felsőfokú szakirányú szakképesítés megszerzéséről szóló rendeletben található (14. paragrafus) – 34 olyan szakmát sorol fel, amelyből utánpótlás érkezhet. Ahhoz, hogy például egy kórházban dolgozó szakorvos háziorvos lehessen, az önkormányzatnak igazolnia kell a területi ellátási érdeket, és feladat ellátási szerződést kell kötnie a szakorvossal, akinek pedig öt éven belül kell megszereznie a háziorvostan szakorvosi szakképesítést. A háziorvosi tevékenység megkezdése előtt a szakorvos a képzésére az Országos Alapellátási Intézettel szerződést köt.
– Lassan kihalnak a háziorvosok, ám nem tekinthető utánpótlásnak, ha szűk specialitással rendelkező, ráépített képesítéssel, több szakorvosi diplomát igénylő szakmákból kerülhetnek ki orvosok háziorvosnak. Nem tudom ugyanis elképzelni egy lelkiismeretes orvosról, hogy egyik napról a másikra ki mer menni körzetbe, fogalmazta meg aggályait lapunknak Borsi Éva háziorvos, a Kasszaorvosi Szövetség elnöke. Csak kényszerből választhat valaki ilyen megoldást véleménye szerint, tud is olyanról, akinek a lakóhelyén megszűnik szakmájában az ellátás, de nem akar más városba pendlizni naponta vagy elköltözni, ezért gondolkodik azon, hogy háziorvos lesz.
További gondot okozhat, hogy a kórházi orvosok többsége nincs hozzászokva az önálló döntésekhez, ami itt viszont nélkülözhetetlen, ráadásul a háziorvoslás van a legkonkrétabban körülhatárolva jogszabályilag is, teszi hozzá. De lényeg: amíg az orvoshiány okát nem szüntetik meg, ami elsősorban financiális kérdés, addig nem lesz változás, és csak pótcselekvésekre futja – szögezi le.
Szintén a finanszírozási gondokat emeli ki elsőként Bélteczki János, a Magyar Orvosok Szövetsége elnöke, aki úgy látja, a háziorvosi utánpótlás szinte megszűnt. Aki bele akar vágni a háziorvoslásba, szinte a nulláról kell indulnia. Ha egy önkormányzatra visszaszálló praxisban kezdheti meg az orvos a munkáját, akkor sem éri meg, hát még, ha meg kell vennie a praxist.
Már korábban puhították a rendszert, de most egészen fellazították, bár a MOSZ elnöke számára nem kérdéses, hogy egy többéves klinikai tapasztalattal rendelkező orvos fel tudja venni a fordulatot, és sikeres lehet a háziorvosként. Inkább az a gond, hogy a felsorolt szakmák többsége már eleve hiányszakma a hazai egészségügyben, amint tovább ront a folyamatos elvándorlás.
– Ezek a szakorvosok nem háziorvosi praxist akarnak, hanem inkább külföldre mennének – osztja meg tapasztalatait. – Egyetlen, már nyugdíjas szakorvosként dolgozó kolléga volt eddig a megkérdezettek között, aki azt mondta nekem, hogy inkább a háziorvoslást választaná, a többiek nyugat felé tekintenek.
Jól látszik a kormányzati szándék, állítja Bélteczki, miszerint az alapellátás megerősítését szeretnék elérni, de ez vajmi kevés hozzá, így szinte értelmetlen a rendelkezés. Vonzó életpálya kell, ösztönzőrendszer, mert hiába van presztízse a szakmának, egzisztenciális okok miatt nagyon kevesen akarnak elmenni háziorvosnak.
Egy több éve működő gyakorlat, az Országos Alapellátási Intézet praxisprogramjának jogszabályi rögzítése történt a mostani miniszteri rendeletben, nyilatkozta lapunknak Komáromi Zoltán, volt szakfelügyelő főorvos, aki szerint továbbra sem veszik komolyan az alapellátást. Ezen az úton ugyanis nem sikerül megmenteni a háziorvosi ellátást a közelgő összeomlástól. Nemcsak a probléma megoldására alkalmatlan a jogszabály, de még arra sem jó, hogy lassítsa a trendet, a szakma elöregedését.
*****
A következő szakképesítésekkel lehet háziorvoslást választani:
1. aneszteziológia és intenzív terápia,
2. arc-, állcsont- és szájsebészet,
3. belgyógyászat,
4. bőrgyógyászat,
5. csecsemő- és gyermekgyógyászat,
6. érsebészet,
7. fizikális medicina és rehabilitációs orvoslás,
8. foglalkozásorvostan (üzemorvostan),
9. fül-orr-gégegyógyászat,
10. gasztroenterológia,
11. geriátria,
12. gyermek- és ifjúságpszichiátria,
13. gyermeksebészet,
14. hematológia,
15. honvéd-, katasztrófa- és rendvédelem orvostan,
16. idegsebészet,
17. infektológia,
18. kardiológia,
19. klinikai onkológia,
20. mellkassebészet,
21. nefrológia,
22. neurológia,
23. ortopédia és traumatológia (ortopédia, traumatológia),
24. oxyológia és sürgősségi orvostan,
25. plasztikai és égés-sebészet,
26. pszichiátria,
27. repülőorvostan,
28. reumatológia,
29. sebészet,
30. szemészet,
31. szívsebészet,
32. szülészet-nőgyógyászat,
33. tüdőgyógyászat,
34. urológia.
Kivétel a házi gyermekorvosi feladatok ellátása, amelyre csak csecsemő- és gyermekgyógyászat szakképesítéssel rendelkezők jelentkezhetnek.