...bármit csinálok nem jó neki egyfolytába ellenkezik és ha lássa hogy mérges vagyok akkor jobban felmérgesit vagyis egy gunyosat kacag!
Leginkább még az is zavar hogy folyamatosan hulyeséget csinál kölcsönöket vesz fel és várja hogy huzzuk ki a bajból!
Egyszeruen nem tudom kezelni.Azon sem vagyok tuljutva hogy elöször elvesztettem a mamámat és rá egy évre az Édesanyámat nagyon hirtelen vagyis este beszéltem telefonon vele és reggelre meg volt hallva és pont ahogy anyukám meghalt rea egy honapra lett volna a lagzim tehát férjhez mentem volna.Apura addig is haragudtam mert folyamatosan csalta Édesanyámat és ez mind nem volt elég anyu halála után megtudtam hogy neki más no van az életében.egy évet laktam Anyu halála után Apuval és nagyon rosszul bánt velem addig orditozott soha nem volt jo mit csináltam folyamatosan kijelentette hogy az az o háza és azt kell csinálni mit o mond!Ráadásul ezt mind terhesen éltem át mig a páromnak elege nem lett és elvitt!!Utána oda vitt apu egy nőt vele egy évet volt egyutt de most az uj évre az is elhagyta igy megint rám maradt!És kezdődik elúlről minden a sértegetés az orditozás.De most már családom van és nem szeretném ha kihatna rájuk is.Van egy 1éves6honapos kislányom és szeretném csendben
nevelni!!!A férjem nincs sokat itthon mert mindenfele dolgozik fa házakat raknak össze!Most már annyira ideges vagyok hogy ez már sok nem szeretném ha a lányom igy nöne fel hirtelen felkapom a vizet kiakadok a férjemmel is szoktam kiabálni vannak hangulat váltásaim egyik percben van kedvem másikba nincs szoval érzem hogy omlok össze és nem tudok felejteni. Hiányzik Anyukám nagyon nem tudom senkivel megbeszélni ezeket a dolgokat!!!!!
Kérem segitsen és adjon tanácsot!!!Teca voltam!
VÁLASZ
Kedves levélíró!
Nagyon pontosan fejezte ki a lényeget a nagyon őszinte és szépen megfogalmazott levele végén. Nincs kivel megbeszélnie a dolgait.
A modern kornak ez az egyik legnagyobb problémája. Nem léteznek a korábban szokásos emberi közösségek, ahol a nagynénivel, nagybácsival meg lehetett beszélni az élet dolgait.
A szülők legfontosabb feladata a példaadás, az útmutatás volt a következő generáció számára.
Ön pontosan ennek ellenkezőjéről ír. Édesanyja meghalt, apjával gyerekkora óta tossz a viszonya és ráadású mintha megfordítódtak volna a szerepek, nem az édesapja neveli Önt, hanem Ön próbálja terelgetni felelőtlennek tűnő édesapját. Ilyen szempontból a pszichiáter csak úgynevezett pótpartner, akinek ráadásul fizetni is kell.
Nincs könnyű helyzetben, talán túlságosan is bevonódott a problémáiba, ami csak rontja a helyzetet.
Ilyenkor azt szoktam javasolni, hogy húzódjanak kicsit hátrébb, hagyják a dolgok spontán alakulását, hiszen az élet mindig megoldja a problémáit.
Ha csökken az Önre nehezedő nyomás, tisztább fejjel és nyugodtabb szívvel kicsit másként látja majd a dolgokat.
Üdvözlettel: dr.Lajtavári László